Hvert niende år rejser vi til templet i Uppsala
for at takke guderne og for at give dem offergaver for alt det, de gør for...
For at beskytte os, for de slag, vi vinder,
for den regn, de giver os, som gøder vores afgrøder,
og, naturligvis,
for vores børn.
I år ville jeg ikke tage af sted, for der er for meget at bestille her.
Da blev min ufødte søn
taget brutalt fra mig,
og det fik mig til at tænke på, hvad jeg havde gjort for at gøre guderne vrede.
Hvad gør de kristne med så stor en smerte?
I Bibelen står der, at alle sorger forsvinder.
Under alle omstændigheder
har jeg besluttet at tage af sted.
Jeg tager børnene med for første gang,
for det er vigtigt, at de kommer med.
Hvad med dig?
Mig?
- Hvad med mig? - Tager du med os?
Eller foretrækker du måske at blive her
og tilbede din egen gud?
Nej, jeg tager med glæde med jer.
Godt.
Jeg ville have taget dig med alligevel.
En gave til guderne, for børnene.
Jeg beder for min datters bedring.
En gave til guderne.
Bed om helbred og velstand.
Min gave til guderne.
Jeg beder dem velsigne min søn.
Gyda, tag offergaverne.
Til guderne som tak for min nye baby.
Tak.
Regnar,
glæder du dig ikke over, at vi tager til Uppsala?
Naturligvis glæder det mig.
Hvorfor skulle det ikke glæde mig?
Når vi når til Uppsala,
spørger vi guderne, hvorfor de giver med den ene hånd
og fjerner med den anden hånd.
Hvorfor gjorde de mig til jarl og slog min søn ihjel?
Vi kan få flere sønner.
Har vi ikke prøvet?
Arne.
Gyda, træd op.
- Forsigtig. - Regnar.
Uppsala!
Floki!
Her er den hellige lund.
Hæng alle folkenes offergaver op på grenene.
Ved han det?
Nej.
Vi hylder aserne og vanerne.
Vi hylder guderne og gudinderne.
Vi hylder Odin, Thor og Freja.
Vi hylder Vale, Sif og Heimdal.
Vi hylder Balder, Brage og Eir.
Vi hylder Freja, Loke og Frigg.
Vi hylder Hlin og Mimer.
Vi hylder Njord, Ran og Tyr.
Vi hylder Odins spyd, Thors hammer.
Vi hylder den mægtige, frugtbare jord.
Alle...
Vi hylder alle.
Du ved, hvem det er, ikke?
Naturligvis.
Det er Thor, der holder sin hammer, Mjølner.
Hvem har ikke hørt ham slå med ambolten i stormvejr?
Hvem tror ikke på den mægtige Thor, dræber af frost og ild?
Freja, Loke og Frigg.
Vi hylder Hlin og Mimer.
Vi hylder Njord, Ran og Tyr.
Vi hylder Odin...
Freja,
gør mig frugtbar og giv mig en søn.
Gør som du vil med mig,
gør mig blind eller døv, om du vil,
men giv mig en søn.
Tag imod de blodsofre, vi giver dig,
den ære vi giver dig.
Herre,
lad mig blive befrugtet igen,
før det er for sent.
Vi hylder Freja, Loke og Frigg.
Odin, Fader.
Jeg er kommet for at bede om din kærlighed.
Jeg vil vokse og have fremgang, blive stærk og klog. Hør mig, Herre.
Vi hylder alle.
Vi hylder aserne og vanerne.
Vi hylder guderne og gudinderne.
Herrernes Herre,
Fader,
hør min bøn.
Lad mig forstå din vilje.
Er det sandt, at jeg vil få flere sønner,
som seeren siger?
Tag imod min offergave til dig,
og svar mig da.
Vi hylder aserne og vanerne.
Vi hylder guderne og gudinderne.
Vi hylder Odin, Thor...
Hvem vil bære min søn?
...Sif og Heimdal.
Vi hylder Balder...
Vi hylder Freja, Loke og Frigg.
Er det ikke godt, Rollo?
Især fordi vi er her sammen.
Ja,
lad os nyde hvert øjeblik i fulde drag, mens vi er her i Uppsala.
- Har du været her før, Helga? - Nej.
Ved du, hvad der sker her?
Jeg har hørt nogle historier.
Og de er alle sande.
Men de forbereder dig stadig ikke på, hvad der virkelig sker her.
Jeg glæder mig til at finde ud af det.
Hvornår er maden klar, Helga?
Jeg er sulten.
Du er altid sulten.
Selvfølgelig,
men ikke altid efter mad.
Kan du mærke det, Gyda?
Kan du mærke tilstedeværelsen af guderne, der samles her?
De har forladt deres lyse haller for at møde os.
De er her uden tvivl.
De går rundt iblandt os.
Og de bedømmer os.
Hvornår ofrer vi gaverne?
Til slut under ceremonien.
Og i mellemtiden hylder vi guderne
og nyder deres tilstedeværelse på alle måder.
Giv Athelstan noget at drikke.
Præst, dit krus.
Mor, har du været her før?
Én gang.
- Bad du guderne om noget? - Ja.
De gav mig alt det, jeg ønskede.
Hvad er det her?
De vil alle blive dræbt og ofret.
Seks, syv, otte, ni.
Syv, otte, ni.
Og ni geder og ni grise.
Der er ni af alting!
Ja,
ni af alle slags.
Og det her?
Det er til alle de mennesker, som er blevet udvalgt.
Kom og gør os selskab, præst.
Drik.
Drik for nætterne og guderne.
Og...
Spis disse.
Det rygtedes i dag, at kong Horik måske vil deltage i ceremonien.
Det er ikke et rygte.
Jeg ønsker at møde ham.
Der fortælles fantastiske historier og sagn om ham.
Tak.
Du vil derud, ikke?
Vær sød at blive.
Hvorfor kan du ikke blive?
Præst...
Du er helt sikkert ikke træt, Athelstan.
Ikke på denne store rejse, du har påbegyndt
og må afslutte.
Leif,
hvis du giver slip, falder jeg igen.
Nej, guderne vil holde dig.
Præst,
jeg har ventet på dig.
Gyda, hvad er der, barn?
Jeg bløder.
Så er du ikke et barn længere. Tilgiv mig.
Du er en kvinde.
Men lad mig vugge dig i mine arme en sidste gang,
som jeg altid plejer at gøre.
Det er svært for mig at slippe dig.
Hvorfor gør du det, Thyri?
Forstår du det ikke?
Jeg er nødt til det.
Præster, stå op!
- Din uvidende bonde! - Vågn op!
- Hvor vover du! - Vågn op!
Kom ud! Ud af templet!
Præster!
Hvis I værdsætter jeres liv, så stop med det samme.
Fjolser! Det er kong Horik.
Athelstan,
der er én, du skal møde.
Du må være Regnar Lodbrog!
Det er en ære og en fornøjelse
endelig at møde dig.
Dit ry når langt omkring, Regnar Lodbrog.
Jeg ved det, fordi så mange har fortalt mig, hvordan du dræbte jarl Haraldson,
og derefter byggede en ny slags skib,
og som den første sejlede mod vest og besejrede en engelsk konge!
Jeg kan knap nok tro mine øjne,
at du står lige her foran mig.
Sid ned.
Rejsende og historiefortællere har beskrevet, hvordan du kom til tronen
ved at besejre, én efter én,
de seks onkler, der dræbte din far.
Og min mor
og alle mine søstre og brødre.
Jeg ved også, at du begunstiger poeterne i dit hof,
og at dit folk respekterer dine love, din retfærdighed og dit styre.
Som konsekvens heraf, her,
på dette sted,
ved gudernes levende tilstedeværelse,
tilbyder jeg dig min troskab
og min tjeneste.
Jeg tager imod dit løfte med et glad hjerte.
Hvad kan jeg gøre for dig til gengæld?
Du kunne slå dig sammen med mig.
Jeg er ikke tilfreds med det, jeg har opnået indtil videre.
Jeg vil sende større overfaldskommandoer vest på.
Ja, for at plyndre, men også for at udforske nyt land.
Er der andre lande mod vest?
Der er et kongerige ved navn Francia.
Det er et kongerige, som er meget rigere
og mere magtfuldt end England.
Kom, Athelstan.
Kom.
Denne mand har set det.
Jeg var en kristen munk i England.
Jeg rejste til andre lande som missionær.
Jeg har hørt om de kristne og om deres gud.
Er du stadig kristen?
Nej.
Naturligvis ikke!
Hvordan kunne du være kristen og gå rundt blandt vores guder?
Jeg deler din appetit for nye oplevelser, Regnar Lodbrog,
og jeg slår mig gerne sammen med dig.
Som konge støtter jeg naturligvis ikke individuel foretagsomhed
blandt mine jarler eller nogen anden.
Men, tro mig, det vil glæde mig, at bare mit navn forbindes med dit,
når poeterne fortæller om, hvordan vi mænd fra Norden sejlede mod vest
og opdagede nye verdener.
Kom. Spis, spis.
Hvorfor kom du overhovedet tilbage?
Jeg var sulten.
Hvor mange kvinder har du været sammen med?
- Du ved det sikkert ikke. - Jeg gør, hvad der passer mig her.
Jeg troede, vi kom her sammen.
Vi kom her med jarl Regnar.
- Jeg troede, vi kom her sammen, men... - Vi kom her sammen.
Vi er sammen.
Hvorfor bliver du ved med at plage mig?
Jeg er den, jeg er,
og jeg ændrer mig ikke,
hverken for din skyld, min brors eller nogen andens.
Forlad mig, hvis du vil.
Men en dag bliver jeg en stor mand,
og da vil du fortryde, at du forlod mig, bare fordi jeg sover med andre kvinder.
Hvis du virkelig vil være en stor mand,
burde du så ikke mødes med kong Horik nu?
Hvad mener du?
Det er der, din bror er nu,
og han praler sikkert allerede af, hvordan han sejlede mod vest, alene,
og af alt det han har opnået alene.
Hvis du ikke var så stædig og så fuld,
ville du også være der, men du blev ikke inviteret.
Du vidste ikke engang noget om det.
Jeg kunne have fortalt dig det.
Ser du, Rollo,
du behøver mig lige så meget, som jeg behøver dig.
Hvis altså du virkelig vil være nogen.
Regnar Lodbrog,
jeg drikker på dit held.
Må guderne fortsat begunstige dig og øge din berømmelse.
Må de gøre det samme for dig, kong Horik.
Du har æret mig ved at love mig troskab som min jarl.
Tilgiv mig da, hvis jeg virker ivrig efter
at gøre brug af dine evner og dit ry
snarest muligt.
Til at gøre hvad?
Der er en jarl i Gotland, Jarl Borg.
Han er en vigtig mand, men han hævder fortsat, at han har ret
til dele af mit land.
Han truer mig.
Han invaderede næsten mit territorie for et år siden, men han trak sig tilbage.
Og nu igen
begynder han at true.
Hvordan kan jeg være behjælpelig i den sag?
Vil du rejse til Gotland som min udsending?
Der er ingen andre, jeg hellere ville præsentere min sag for,
for din berømmelse når langt omkring.
Hvis problemet bliver løst,
vil jeg være dig skyldig for evigt.
Hvad siger du så?
Kom.
Er du kommet af egen fri vilje?
Ja.
Jeg var mistroisk først.
Jeg havde en fornemmelse,
så jeg talte med herre Regnar.
Han fortalte mig din historie.
At du var en præst,
at du var kristen
og tilbad en gud ved navn Jesus Kristus.
Er det sandt?
Ja.
Og tilbeder du stadig denne gud?
Er du stadig kristen i hjertet?
Nej.
Sig det igen.
Nej.
Og en tredje gang,
sig det.
Nej.
Du ved, hvorfor du er her, ikke?
Du er bragt hertil som en offergave til guderne.
Jeg er kommet for at fortælle jer,
at guderne ikke vil glædes over denne mand som offergave.
Han er ikke villig, og Odin accepterer ikke hans tro.
Hans hjerte er korrupt.
Han har ikke forsaget sin falske gud.
Det ser ud til, at din gud langt om længe hjalp dig.
I stedet
skal én af jer
tage hans plads i morgen ved ofringen.
Sker det ikke, vil alt gå galt.
Guderne vil i vrede straffe alle
og ikke længere beskytte nogen af os.
Nej, ikke dig.
Inden nogen anden beder om denne ære,
ønsker jeg at blive ofret.
For min families skyld,
for jeres alles skyld,
mine venner.
Men endnu mere for alle menneskers skyld i Midgård.
Jeg håber, at guderne vil være tilfredse med mit offer.
I så fald ser jeg frem til det med fryd.
Oversættelse: Vibeke Petersen, DDS